Zovem se Rouz Meknulti. I nisam ubila svoje dete.
TAJNI ZAPIS
Stivene, ne zaboravi, trebaće ti tapija.
Imaš li ključeve? - Vratiću ih večeras.
Gledaću da svratim za vikend.
ŽENA BRUTALNO UBILA NOVOROĐENČE
Ljudi pričaju da je ovde ubila dete.
Treba, samo, da izvršimo ponovnu procenu,
kako bi je prebacili u novu ustanovu.
Videćete kada je upoznate, završićete sa njom do ručka.
Ne znam zašto su poslali nekoga tako važnog kao što se vi, dr Grin.
Uđite.
Dobro jutro, Florens. Doveo sam jednog mladića da vas vidi.
Rozan Florens Klir? - Ne. Rozan Meknulti.
Žena Majkla Meknultija. Imamo sina.
Možete li mi reći koliko imate godina? - Dama se ne pita za godine.
Koliko vi imate godina?
Zdravo, gđo Mekpaj. Kako vam je suprug?
Jedan je za tugu, drugi za radost.
Šta ste vi?
Broj dva. Doktor Grin.
Ne možete ostati ovde doveka, zar ne, Rozan?
Zahvaliću vam se.
Stvarni ste.
Možda ćemo morati da vas prebacimo u drugu ustanovu. - Ne.
Ostajem ovde.
Do kada, Rozan? - Dok ne budem želela da odem.
Pretvoriće ovo mesto u hotel i spa. - Onda ću biti u hotelu.
Ne želim više da pričam.
Kejtlin, koliko ih je, sutra, spremno za transport? - 8, doktore.
Mislio sam da ih je 9. - Jedan je umro.
Njen prijatelj, Džo Grejdi iz sobe 5.
Tužno. - Kažite mi, doktore, da li...
Čuje kroz zidove. Ima i oči na leđima.
Priviđaju joj se razne stvari, vizije, utvare.
Jednostavno ne može funkcionisati u stvarnom svetu. - Ah, stvarni svet.
Možete li mi još jednom reći koja beše soba, dr Harte. - Tri.
Soba tri. Moram zapamtiti.
Hvala, Odri. Ovo su planovi. Kao što vidite,
obiman posao. Okolo će napraviti stazu za šetnju.
Čekajte, pogledajte, sada, ovo. Gledajte.
Prvo stane...
a zatim nastavi.
Živi u sopstvenom malom čistilištu.
Ne kažem da je nova ustanova raj,
ali vremem je da potpišete, doktore.
Evo nas. Znam da je tužno.
Tužni ste. Tako je. Da, znam.
Ali, bićemo mi dobro. Evo, Margaret. Znam.
Želeli bismo da angažujemo dr Stivena Grina, da ponovo
proceni slučaj Rozan Florens Klir, koja je pacijent od 1942. god.
Bacite to!
Neverovatno!
Dragi Bože, šta to radite? Šta radite?
To su moje stvari. Moj Bože!
Moj Bože!
Šta ste uradili sa mojom Biblijom? To su moje knjige. Vratite mi ih.
Šta to radite? - Samo radim svoj posao. - Sestro Kejtlin?
Sestro Kejtlin!
Šta za ime Boga...?
Sestro Kejtlin! - Smirite se!
Stanite!
Molim vas. Moje stvari su tu.
Ne idite. - Rouz, šta se dešava? - Moji dnevnici. - Uzela je ključeve.
Sve je u mojim zapisima. - Vrati se u kamion. - Moji zapisi.
Rouz, u čemu je problem? - To sam ja, tamo. Ja. Moj život.
Šta je bilo, Florens? Šta se dešava? - Drži se dalje od mene.
Ne dajte mu da mi priđe.
Ne dajte mu. - Vratite se poslu. - Smiri se. - Vratite se poslu.
Molim? - Rekao sam da se vratite poslu. - Traži dnevnike. - Znam!
Dobro je ona. - Ostavite je. - Ovo je medicinski problem. Zar ne, Florens?
Histerična je. - Zašto ste bacili njene stvari? - Zato što mora da ide.
Mora da ide. Zar ne, Florens? Evo ga.
Dobro, ovo će te smiriti.
Evo ga.
Evo. - Hvala. - Možete li da spustite kamion?
Dobro.
Držite podignute noge.
Bio je to medicinski problem. Razumete li, ovo nema veze sa vama?
Sestro, pretraživanje kamiona, to nema veze sa vama.
Biće onda deo moje procene. - Šta?
Kažete da ćete preuzeti odgovornost za ovog pacijenta? - Da.
U tom slučaju dobro. Sestro! Sestro!
Ne napuštajte pacijenta, razumete li? - Odlučite se, doktore.
Imate vremena do petka, dr Grin.
Izvadite sve ove stvari. - Dobro.
Hej, to je njena Biblija. Dajte mi je.
Skinite sve ove stvari i odnesite u njenu sobu. - Dobro.
Kako se osećate?
Kao da mi je neko uzeo dušu.
Znate, uzeli su mi krst. - Vaš krst? - Da.
Žao mi je, Rouz.
Rouz, želiš li da ih pročitaš? - Zašto?
Kako bi dr Grin mogao da te proceni. - Znači li to da mogu da ostanem?
Znači da nećete morati sutra da idete.
Sutra?
Ovde sam 40 godina.
Moje dete je rođeno negde tamo. Ko će pamtiti moju bebu?
Želim da čujem tvoju priču, Rouz.
Imate li uši za slušanje?
Pogrebniku ne trebaju uši. Može ih iznajmiti. - Ko je pogrebnik?
Drugi doktor. - O, dobro.
4. januar, 1942.
Pišem ove reči u tajnosti, strahu i užasu.
Moram naći rođake koji će me izvući,
u suprotnom biću ovde zauvek, živa sahranjena.
Moje detinjstvo je bilo srećno. Bila sam srećna u okrugu Sajgo.
Ljubav prema muzici stekla sam od oca. Volela sam ga.
Kada je umro, srce moje majke je umrlo sa njim.
Bila je u crnini dan i noć, dok je nisu odveli.
Bila je u crnini dan i noć, dok je nisu odveli od mene.
Kad sam upoznala Majkla Meknultija...
Znala sam da ću ga zauvek čekati.
Nikada ne bih upoznala svog borbenog pilota,
da nije bilo groznog čoveka sa brkovima.
Kada je rat stigao u Belfast, ostala sam bez posla.
Evakuisala sam se u Irsku, koja nije bila u ratu.
Otišla sam da radim u hotel mamine sestre, tetke Elenor.
Vraćanje u Balitivan, moj dom iz detinjstva, bilo je kao bajka.
Tihi svet, odsečen od stvarnosti.
Mogu vam poneti torbe? - Hvala.
Zdravo, Rozan. - Zdravo.
Kako je protekao put? - Dobro.
Sestro.
Idemo.
Svi su bili dobro došli u tetkin restoran i katolici i protestanti.
U zavisnosti od njihovog izgleda...
Moja tetka imala je striktna pravila o sedenju.
Postojali su oni koji su mogli da uđu i oni koji nisu.
Ne! - I oni kojima je bilo potpuno zabranjeno.
Vidite. Jadni Džo Brejdi, koji će umreti u ludnici na kraju grada.
Mogu li da dobijem,
prsten, šećer... - Krofnu? - Da.
Iako sam bila srećna,
avioni iznad Ben Bulbena bili su podsetnik da rat nije daleko.
ENGLESKA TRAŽI SNAŽNE IRCE
Zdravo. - Zdravo.
Rouz iz hotela "Prunti"? - Ja sam. - Ja sam Majkl Meknulti.
Iz prodavnice "Meknulti duvan i piće"? - Tako je.
Mi smo potpune suprotnosti. - Zar se ne kaže da se suprotnosti privlače?
Stvarno? - Odlazim, Rouz. Nadam se da ćeš biti ovde kada se vratim.
Drago mi je što smo se upoznali, Majkle. - Takođe, Rouz.
Rouz? Rouz Klir?
Ja sam. - Nisam te video otkako si bila devojčica.
Na sahrani tvoje majke. Možda si zaboravila kakav je Balitivan.
Moraš paziti sa kim se družiš. - U kom smislu? - Jesi li saosećajna?
U kom pravcu ide tvoja saosećajnost?
Prema nama ili Britancima?
Meknultijevi su vlasnici radnje, nisu trgovci.
Igraju na obe strane, razumeš li? - Ne.
Pažljivo biraj stranu. Paziću na tebe.
Prestani, Majkle Meknulti.
O, ne. Prestani!
Pazi na mene gore, hoćeš li?
Plivali ste preko?
Morate paziti tamo, kada se plima vraća.
Na površini deluje mirno, ali ispod vri kao u košnici.
Dobar sam plivač.
Ovde je zabranjeno za dame. - Nisam videla nikakav znak.
Znak nije potreban. Tako je oduvek. Svi to znaju.
Ja nisam.
Niste odavde, zar ne?
Plivajte sa druge strane nasipa.
Dobro. Danas ću vam oprostiti.
Vi ste policajac? - Nisam.
Spasilac?
Tako nešto.
Ne možete biti tako nešto. Ili ste spasilac ili niste.
Mesar ste? Pekar? Pravite sveće?
Ne bojite se, zar ne? - Čega da se bojim? - Čega da se boji?
Ovde žena gleda muškarca direktno u oči, samo ako mu je supruga.
Bolje da krenem.
Hoćete da vas povezem? - Ne bih. - Dobro.
Spustio sam prozor da uđe vazduh. Pogledao sam
u retrovizor i nešto mi je reklo da vas ne ostavljam.
Ptičica? - Ne. Velika ptica, kao feniks.
Ako uđem u auto, hoću li ikada izaći iz njega?
Zavisi kuda ste krenuli. - Balitiven.
Odvešću vas do Balitivena. - Obećavate? - Obećavam.
Dobro.
Šta radite u Balitivenu? - Radim za tetku Elenor.
Gospođu Prunti? - Da.
Čime se vi bavite? - Slušam tuđe probleme.
Psihijatar?
Ne.
Ne bi trebalo da vas odvezem skroz do grada.
Prekršićete obećanje.
Mali je grad. Ne želite da ljudi počnu da pričaju.
Hvala.
PITALA SAM SE ŠTA KRIJE
Oprostite, oče.
Otac Gaunt?
...JEDNOG DANA MOJ SIN ĆE DOĆI PO MENE.
Ostaćete, ovde, celu noć, doktore? - Slušajte ovo.
"21. jul, 1969.
Na televiziji, čovek na Mesecu. Irac.
Jedan od njih zove se Majkl. Da li je to moj sin?
Tako daleko, slobodno. Nadahnjujuće. Oseća se kao ptica po ceo dan "
Ne veruje da joj je sin mrtav.
Šta je to?
Mislim da je "Mesečeva sonata". Očaravajuće.
Sve u redu, oče? - Odlično, gđo Prunti.
Rouz, posluži oca Gaunta, molim te.
Zdravo, Rouz. - Zdravo.
Da pogledamo.
Jeste li protestantkinja, Rouz? - Niko nije savršen, oče.
Uzeću čaj Erl Grej. To ne pijem kod kuće.
Nazvan je po Lordu Greju II. - Drugom, ne prvom? - Drugom.
Bio je premijer Engleske pre 100 godina.
Nazvali su čaj po njemu. - Jesu.
Englezi su smešni ljudi.
Smatraš se Engleskinjom, Rouz?
Nisam engleska Rouz (ruža), oče. Čista sam irska.
Da li je to sve?
PROGANJAO ME JE, PRATIO SVUDA
Bila je u kolima sa sveštenikom. Protestantkinja? - Da. - Siguran si?
O, da!
"Devica Eni", tako smo zvali tvoju majku. Bila je toliko čista.
Ne bi pogledala muškarca pre braka. Onda je upoznala tvog oca.
Devet meseci kasnije si rođena,
pre toga se venčala da bi zadovoljila baku Kedon.
Rođena sam iz ljubavi.
Ne možeš biti kćerka Keti Kedon bez ograničenja.
Nisam u vezi sa njim.
Gđo Prunti. - Ako te opet vidim sa ocem Gauntom, otpustiću te. En!
Zdravo, Rouz.
Video si kako me je pogledala? - Siguran si da je gledala u tebe?
Onda se na nebu on pojavio, kao što je obećao.
Znala sam da je on.
Znala sam da to Majkl, samo za mene, izvodi mali ples na nebu.
A onda je ponovo odleteo u rat.
Gledala sam...
sve dok nije postao tačka na horizontu.
Većina muškaraca u Balitivenu su bili grubijani.
Postojala je banda krojača.
Dezi. - Eamon. - Bari.
Krojač O`Donel
i nežni Džek Konroj.
Rouz?
Zoveš se Rouz? - Klir. Rouz Klir.
Da li bi izašla sa mnom, Rouz Klir? - Kuda?
Bilo gde. U bioskop.
U pab.
Možda i bih, kada bi bio pristojan.
Biću. Biću pristojan, gđice Klir.
I ophodio se s poštovanjem. Prvo to.
Džek, kako si prošao?
Moj Bože! Kažem ti, Rouz. To nije samo tvoja mašta.
Želiš li da igramo, Rouz?
Dobro.
Snažna si žena, Rouz. - Nisam. Krhka sam.
Odmakni se, Džo Brejdi. Ostavi mesta za Sveti Duh.
Pusti damu da diše, Džek.
Zašto vi ne plešete sa njom?
Šta je bilo, Rouz? Da li si dobro?
Svi nas gledaju. - Ne gledaju. Paranoična si.
Kao moja majka?
Rouz! - Ne želim da budem u centru pažnje, Džek.
Volim te, Rouz. - Džek! - Volim te. Molim te. - Pusti me.
Neću. Pogledaj me u oči kao pre neki dan, molim te.
Pusti me, Džek. - Molim te, Rouz. - Idi kući, Džek.
Zašto zavaravaš muškarce, Rouz? Šta sam ti rekao?
Ne gledaj muškarce u oči. - Ti mene gledaš u oči.
Ja sam sveštenik, Rouz. - Sveštenik koji bi da bude i muškarac, Stivene.
Odluči se više, ali mene ostavi na miru.
Tetka Elenor, ja...- Moram da radim, Rouz.
Žao mi je. - Kako ne razumeš kakvu moć imaš nad muškarcima?
Spakuj se.
Bićeš dobro, sama ovde?
Nemačka zove.
Velika ofanziva na Francusku je završena.
Pobednički.
Ceo svet se pita,
kada će početi ofanziva na Britaniju?
Majkl!
Rouz?
Ovamo!
Moramo da idemo.
Hajde!
Majkl.
O, ne! Moramo da idemo.
Majkl! - Idi! - Tiše.
Prema reci. Pretražite obalu. Hajde!
Ovamo.
Hajde.
Sakrij se.
Otvori!
Tu si. Otvori.
Hajde.
Kaži mi gde je.
Ako mi ne kažeš, imaću te na ovom podu. - Ostavi je!
Krije britanskog izdajnika! Ona je kurva! Vidi joj se u očima.
Skloni mi se s puta!
Napolje.
Izabrala si pogrešnu stranu.
Idemo, Konroje.
Umreće.
Tom!
Tom.
Ko je Tom?
Bio mi je prijatelj.
Gde si dobio opekotine?
Avion nam se zapalio.
Tom je goreo.
Pokušao sam da ga izvučem, ali bez uspeha.
Ja sam pobegao, on je umro i to je to.
Ružne stvari se dešavaju u ratu, Rouz.
Kako ti je ruka? - Voda mi prija.
Dugo nisam čuo taj zvuk.
...iznad ovog ostrva, poslednjih nedelja, povećao se pritisak.
Zahvalnost svih ide britanskim pilotima, koji neustrašivo
menjaju tok rata, svojim junaštvom i zalaganjem.
Bolje da se uskoro vratim.
Moraću uskoro da idem.
...velika pobeda za Kraljevsku vojsku.
Na domaćem frontu uprkos povećanom broju civilnih žrtava
piloti Raf-a nastavljaju da brane nebo u svojim
Spitfajerima, kako bi zaštitili svoje malo ostrvo.
Sakrij se. Rešiću ih se.
Ne možeš da živiš sama, Rouz.
Dobro sam.
Treba mi kućna pomoćnica. Mogu li da uđem?
Mislim da nije primereno, oče.
Ne bi trebalo da ulazite. - Zašto?
Razmotriću vašu ponudu. Dajte mi vremena.
Treba mi vremena.
Da.
Vreme. Dobro.
Odlično.
Mislila sam da je otišao bez pozdrava.
Ponovo sam se osetila usamljeno.
Drugačije ovaj put, kao da sam izgubila deo sebe.
Tada sam ugledala cveće koje mi je ostavio.
Želiš li cigaru? - Imaš i cigare? - Imam.
Neću odbiti.
Mogu se nabaviti u svetom Malakiju. - Ludnici?
Gaje duvan na farmi.
Pacijenti polude ako nema cigara. - Neka im je Bog u pomoći.
Kakva je?
Ima ukus najbolje cigare na svetu.
Sviraš li kao što kuvaš?
Svirala sam klavir. Tata me je naučio.
Voleo bih da te čujem jednom.
Podseća je na Majkla. - Prava ljubav.
Mogu li?
Dobro.
O čemu razmišljaš?
Mojoj majci.
Bila je ludo zaljubljena u mog tatu.
Kada je umro, poludela je i odveli su je.
Ponekad pomislim da se uplašila ljubavi.
Ja se bojim da ćeš umreti.
Hoćeš li me čekati?
Čuvaj se ovaj put.
Bezbedno je.
Za koga je to?
Za tebe.
Za hrabrost.
Majkl!
Ne želim da odeš.
Sačekaj. - Majkl.
Ko je to?
Nije ništa. Rešiću to.
Hoćeš li se udati za mene, Rouz? - Želiš da me oženiš? - Želim.
Želim te samo za sebe.
Nemaš prstenje.
Mev, hvala ti.
Izvinite zbog žurbe.
Dobro došli. Vaše ime? - Rouz Klir. - Lepo. - Majkl Meknulti.
Imate li prstenje?
Razmenom prstenja, proglašavam vas mužem i ženom.
Jeste da je od cigare, ali siguran sam da važi na nebeskom sudu.
Šta čekaš, Majkle? Možete se poljubiti.
Moj Bože.
Čestitam. - Hvala, oče. - Ne, pastore. Čestitam!
Siguran sam da ćete biti srećni. - Dobro. Odosmo.
Osmeh.
Hajdemo, gospođo Meknulti. Uzmimo torbe i bežimo odavde.
Majkl, stani. Stani.
Moraš da ideš. Neko je unutra. Okreni se i idi.
Kreći! - Vrati se po mene. Idi, Majkle. - Hoću, vratiću se.
Beži, Majkle! Beži!
Oče Gaunt?
Uspeli ste da pročitate, En? - Mislila sam da je nešto za parohiju.
Izvinite, nisam vas videla. Kratkovida sam.
Vi ste jedini živi član porodice.
Tako je tužno.
Šta ti zapada za oko kod tog izveštaja? Drži ga prema svetlu.
Pocepan je.
Otac Gaunt je snažno udarao tipke. Verovao je u svaku reč koju je kucao.
Spelujte nimfomanija.
N - I - M - F - O - M - A
N - I - J - A. - Ispravno je otkucao. - Da i pogledaj ovo.
Narednik je rekao da je video da je ubila dete kamenom.
Nisam ubila svoje dete. Oni su ga ubili, ali krstila sam svog sina,
u ime njegovog oca, slanom vodom, kroz slane suze.
Vi ste moja porota,
jedan muškarac i jedna žena.
Jedan muškarac i dve žene. Jedan muškarac i jedna žena. Dvoje ljudi.
Želim pravedno saslušanje od dvoje ljudi kojima verujem,
pre nego umrem.
Jeste li našli mog muža? Da li je mrtav?
Imam rešenje da se odvedete u mentalnu bolnicu sveti Malakije.
Zašto?
Izađite. - Ne. Ne mogu da idem! Ne mogu! Možda se vrati! Majkl!
Ne! Majkl!
Ovde ste zbog prijave vaše jedine rođake gđe Prunti
i potvrde parohijskog sveštenika Oca Gaunta. - Zašto?
Izopačenog seksualnog ponašanja. - Našli ste mog muža?
Gđa Prunti kaže da niste udati.
Sve je u vašoj glavi, Rouz, kao kod vaše majke.
Trebalo bi da ostanete, mislim da ćemo vas zadržati.
Ali, nisam ništa uradila. - Sestro. To je sve.
Ovo je tvoj novi dom, Rouz. - Pođi sa mnom, draga.
Sigurna si ovde. Mi ćemo se brinuti o tebi.
Napolje.
Ako ne želiš da završiš kao oni, pokrij se i budi tiha. Odmah!
Sedi!
Rouz! Uzmi malo kaše, da vide da jedeš.
Ja ću to rešiti. Dosta! Vadi je iz kreveta. Neka ustane!
Dobro. - Veži je.
Ne! Ne! Ne! Ne! - Ućutkajte je!
Evo tvoje kaše.
Ne! - Držite je. Otvori usta. - Neću!
Otvori usta. - Jebi se! - Otvori ta pogana usta.
Otvori ih ili ću ti polomiti zube.
Sada moramo da te očistimo.
Pustite me! Molim vas, ne! Pustite me!
Spustite je. - Pustite me! Želim mog muža!
Pustite me! Dovedite mi muža! - Probaj da se ne povrediš.
Dobra devojčica.
Kažu da se ovde desilo, na stenama, tamo pored nasipa.
U pravu ste. Prelepo je.
Mogu li vas pitati zašto ste uzeli ovaj slučaj?
Morao sam da rešim neke stvari u roditeljskoj kući.
Sećam se da sam dolazio ovde na letnje raspuste.
Sećam se da je otac vikao na mene što plivam, kada je jaka plima.
Ne mogu da zamislim kako je to biti zatvoren 50 godina.
Ovde je, oče.
Zdravo, Rouz.
Moramo biti u sobi, oče.
Znam da nisi želela da me vidiš, Rouz.
Gđa Prunti te neće izvući,
ali ako si udata, Rouz...
Razumeš li me?
Trudna sam, oče.
Ti, napolje.
Pričaju da je sveštenikova beba. - Oca Gaunta?
Volela bih da čujem njegovu ispovest.
Zamisli nju.
Moramo da odnesemo ovaj duvan u svetu Malakiju.
Šta ćeš sa bebom? - U kom smislu?
Daću ga na usvajanje. - Ne želiš ga?
Nemam izbor. Nadam se da će ga poslati u Ameriku.
Nadaš se? - Ako je zdrav, biće poslat u Ameriku.
Ako nije, ostaće ovde do kraja života.
Tišina! Ti! Nazad na posao.
Odlične vesti! Odlične vesti, sestra Saro!
Blizanci su konačno usvojeni.
Otišli su u Boston.
Nisu li to sjajne vesti, Rouz?
Moju bebu nećete odvesti.
Nećemo. Ostaće ovde.
Koliko si sa nama, sestro Tereza? - Od rođenja. - Od rođenja.
Ako bude imalo sreće. Neki od tih jadničaka ne prežive.
Rouz, zaključaj zadnja vrata. Brzo.
Rouz! Rouz!
Rouz! Rouz, Stiven je!
Hajde!
Da li je poludela? - Hajde, udaviće se.
Veslaj!
Izgubili smo je, oče. Izgubili. - Nastavite, nastavite.
Neće moći ovo da preživi. - Nastavite!
Oče, da li je dete vaše?
Idemo do onih stena. Veslajte, veslajte!
Rouz, Rouz!
Rouz!
Dragi Bože, ubija bebu!
Rouz!
Moj Bože!
Moje uspomene.
Uzeli su ih.
Uzeli su moje uspomene elektrošokovima.
Ovo si ti?
Da, to sam ja.
Šta se desilo pošto se beba rodila?
Izašao je i zaplakao.
Presekla sam pupčanu vrpcu i on je plakao. - Šta je bilo dalje?
Gde je moj krst?
Znate, za hrabrost.
Krst. - Odakle vam? - Od Majkla. - Njegovo prezime?
Majkla Meknultija.
Sigurni ste?
Sigurnija ne mogu biti.
Kako je beba izgledala? - Dečak. Prelepi dečak.
Verujete li kao i svi ostali da sam ubila svog dečaka?
Ne verujem, gospođo Rouz.
Postoji neka bolest u ljudima, koja ih sprečava da vide istinu.
Oh, Bože!
Sve što gledaš sa ljubavlju je istina.
Sve ostalo je ništa.
Izvinite me, devojko.
NIJE TREBALO DA PRESEČEM VRPCU KOJA ME JE SPAJALA SA MOJIM DETETOM
Umete da slušate. - Hvala.
Vodite li intimne...razgovore?
Ako popijem još dve čaše ovoga.
Dakle, koja je vaša priča, doktore?
Majka me je volela do ludila.
Previše je pričala. Dok je otac bio sušta suprotnost.
Ovo je značilo, "napravi čaj".
Ovo, "obriši pod".
A ovo, "pomozi mi, umirem".
Leži na podu, i pokušava da mi kaže nešto.
Ovako.
"Tvoja majka..."
Ja kažem, "...me je volela"?
A on...
Pokazuje na sebe, a ja mu kažem, "Ti me voliš"?
A on...
Uvek je nešto nedostajalo.
Nadbiskup voli da se šeta ovuda. S druge strane, naravno.
Zašto su mene tražili?
Ne znam. Meni su, samo, rekli da te pokupim i dovedem nazad.
Budna je!
Udavila je bebu.
Stvarno je sveštenikova beba?
Muškarci.
Jadnice. Jadnica.
Mogu li ga videti?
Tvoja beba je na boljem mestu. - Kako to mislite?
Tvoja beba je mrtva.
Nije. - Jeste. - Nije, nije!
Kod kuće si. - Želim svoju bebu.
Mi ćemo se sada brinuti o tebi.
Zovem se Rouz Meknulti. I nisam ubila svoje dete.
Zovem se Rouz Meknulti.
Bolničari, držite je. - Nisam ubila svoje...
Zovem se Rouz Meknulti. - Štitnik za jezik. Stavite ga.
Držite je. Čvrsto.
Zdravo, moja ljubavi.
Došao si da me vodiš kući? - Jesam.
Rouz, Majkl je mrtav. Ubili su ga.
Šta to pričaš, Majkle? - Majkl je mrtav.
Došao si da me vodiš kući? - Ne, Rouz. Slušaj me.
Majkl je mrtav. - Majkl! - Rouz, mrtav je.
Recite Rouz da je volim i da sam mislio na nju.
Ne. Ne. - Ubili su ga. Žao mi je. - Ne!
Ne, ne!
Oče, vreme je da idete.
Ne!
Žao mi je.
Oče, imam naređenje.
Stivene. Stivene. Ne ostavljaj me.
U redu je. Sve je u redu. U redu je, Rouz. Žao mi je.
Žao mi je, Rouz. - Majkl! - Ne, ne, ne! - Majkl!
Ne, ne Rouz. - Vodi me kući, Majkl. - U redu je. - Majkl.
Bolničari! - Rouz, Rouz! - Bolničari! - U redu je. Sve je u redu, Rouz.
Šta to radiš? - Pogledaj me, pogledaj me! - Gde je Majkl?
Gde je Majkl? - Molim? - Ti si ga ubio!
Ti si ga ubio! - Bolničari. - Ti si ga ubio! - Rouz, Rouz!
Oče. - Odmaknite se! - Ubio si ga! Šta si mu uradio?
Gde je Majkl? - Ubio si ga! - Rouz, prestani! Prestani!
Ti si ga ubio...
U redu je. Pogledaj me.
U redu je. Sve je dobro. U redu, Rouz?
Sednimo.
U redu je. - Majkl.
Ne, ti si ga ubio! - Vežite je. Bolničari! Sestro!
Držimo je. - Rouz! Rouz!
Posvetila sam svoje uspomene Rouzinoj knjizi.
One su postale ja, a ja one.
Moj tajni zapis...
i ja.
Nema razlike.
Prihvatila sam da je Majkl mrtav.
Ali, ne i moj sin.
To je ostavilo rupu u mom srcu,
koja može biti ispunjena, samo ako moj sin dođe po mene.
Dr Grin.
Ne morate da presedite ovde cele noći.
Idite negde da prespavate. - Postoji li uput za hospitalizaciju?
Naravno. Ostaviću vam ga. - Dobro,hvala.
Previše razmišljate. Prevoz stiže sutra u 12:00,
ona mora da ide. Nema nikoga.
Niko neće doći po nju. Samo popričajte sa njom. Objasnite joj.
Olakšajte joj.
Čitate narednikovu verziju? - Da. - Dve različite priče. Kome verujete?
Njoj.
Baš me čudi.
Dobro ste, Rouz?
Sanjala sam da sam našla sina.
Kejtlin, možeš li ponovo pročitati ovaj pasus?
"Nismo imale ni kalendare ni satove,
kako ne bismo znale datum rođenja naših beba.
Moja beba je rođena u vreme kasnih narcisa,
kada su jabuke bile u cvatu".
Kada vam je rođendan?
Zavisi koga pitate. Moja majka kaže 01.maja. Otac kaže 02.maja.
Pogledajte ovo.
Gđica Klir je pobegla 01.maja, 1942. godine...
NADBISKUP S. GAUNT
Šta se, do đavola, ovde dešava?
Prevoz uskoro stiže.
Ako ne pođete, moraćemo da vas uspavamo.
Zašto, Dermote? Kaži mi? - To je crkva, Stivene. To je samo crkva.
Dragi Stivene, bio sam ti otac 40 godina, i voleo te ceo svoj život.
Doneli su te, kao bebu, meni i Margaret.
Bog te je poslao, obogatio si naše živote.
Otac Gaunt nam je rekao da ti je majka mrtva.
Oče Gaunt, gde ste?
Kada je, kasnije, došao i rekao nam istinu...
Oče? Oče?
...izgledao je mnogo loše.
Žao mi je što ti to nikada nisam sam rekao.
Tvoj tata, Martin Tomas Grin.
P.S. Ova medalja pripada tvom pravom ocu,
hrabrom čoveku.
Majkl te je poslao, zar ne?
Jeste.
Idemo.
Kuda?
Kući.
Došao si da me odvedeš kući? - Jesam.
Prevod: mirjana312
Obrada i sinhronizacija: suadnovic